Mitä sinä täällä teet? Georgianna lähti puoli tuntia sitten.
Laita piikkiin. -Laskuun.
""Piikki" kuulostaa siltä, että aiot maksaa sen.
Aika ei ollut Bobby Longin ystävä.
Se juonitteli häntä vastaan, antoi uskoa olevansa armollinen -
ja veti kerta toisensa jälkeen maton alta.
Me olimme kaikki menettäneet Lorrainen jo ennen kuin hän kuoli.
Saat sakot, jos jätät auton tähän.
En näe mitään kylttiä, Miss Daisy.
Tämä on ihan okei. Voin kävellä tästä jalkakäytävälle.
Tilaa minulle olut.
Löysitkö töitä? -Oletko siivonnut, saatana?
Se Bobby soitti taas tänään.
Taas? -Soitti pari päivää sitten.
Et ole kertonut. Mitä hän halusi?
Kertoa sinulle Lorrainesta.
Mitä hänestä? -Hän...
Hän on kuollut.
Mitä? -Hän on kuollut.
Hän ajatteli, että haluat tietää. -Mikset kertonut?
Lorrainen malja. Saakoon hän vihdoin rauhan.
Mitä nyt? Heittikö Lorraine vihdoin teidät pihalle?
Ei heittänyt.
Jumala ei sallisi sitä.
Miksei?
Koska Jumala tuntee minut ja minä Hänet.
Cecil on poissa tolaltaan. Katso, että hän syö jotain.
Nähdään.
Hän ei merkinnyt sinulle mitään ja sinä vielä vähemmän hänelle.
En ajatellut, että välittäisit.
Älä nyt, kulta.
Anteeksi.
Laita jotain ruokaa, haen sillä aikaa pornoleffan.
En ehkä pääse hautajaisiin -
koska unohdit kertoa minulle, että äitini on kuollut!
Senkin kusipää! Minä lähden.
Ei hän ollut ikinä äiti sinulle!
Purslane? Bobby Long tässä taas.
En tiedä, muistatko minua.
Et ollut äitisi hautajaisissa.
Heido.
Onko röökiä? -Valitan.
Menettekö Cecilin luo? -Kohta.
Nähdään. -Nähdään siellä.
Onko tulta? -Äsken ei ollut röökiä.
Ei Juniorille.
Hänen pitää vähentää. Keuhkot ihan paskana.
Tuo yskä on karmivaa.
Hän olisi komea ruumis, mutta ei minun avullani.
Vain omaa kuolemaa avitetaan. Saitko tytön kiinni? Mitä hän tiesi?
"Hän olisi komea ruumis." -Charles Dickens.
Älä? Martin Chuzzlewit. -Viisastelija.
New Orleans on kuin seireeni. Täynnä taruja ja illuusioita.
Lorrainen piti paeta sieltä, Bobbyn ja minun paeta sinne.
Pois Alabamasta. Elämästä, joka ei enää ollut meidän.
Luulin oikeasti, että hänellä meni viimeksi paremmin.
Koska se oli? -Kuusi vuotta sitten.
Niin kauan sitten? -Siitä kun sinä näit hänet.
Meidän olisi pitänyt tulla sinun mukaasi sairaalaan.
Ja tehdä paljon muutakin.
Äiti, ole kiltti ja ota Pursy mukaan kuulemaan lauluani.
Ja sano, että hän voi käydä luonani täällä New Orleansissa.
Tullaan.
Onko tämä Lorrainen talo?
Kuka sinä olet?
En kukaan, asun täällä.
Tule sisään.
Kiva kämppä. -Kiitos, teemme parhaamme.
Olet liian nuori ollaksesi Bobby. -Koska olen Lawson.
Otan osaa äidistäsi. Sinussa on kovasti samaa näköä.
Anteeksi, että herätin ennen puoltapäivää.
Bobby? Tuli vieraita. Herää.
Laske kassisi, ei me purra. Mehua?
Ei.
Herää, Bobby. Pursy on täällä.
Kuka? -Se tyttö on täällä. Nouse nyt.
Koska hautajaiset ovat?
Ne olivat eilen. Kauniit hautajaiset.
Sinun olisi pitänyt olla siellä.
Sanot sinä.
Jokin sinut tänne lennätti.
Tiedät, mitä talosta on sovittu.
Miten niin sovittu? -Äitisi omisti talon...
Kerron sinulle, mitä sopimus tarkoittaa.
Lorraine jätti talon meille kolmelle.
Lawsonilla ja minulla on kaksi kolmasosaa, sinulla vain yksi.
Mitä? -Me olemme asuneet täällä jo jonkin aikaa.
Äitisi ei asunut täällä vuosiin -
ja ajatteli varmaan, ettei sinuakaan kiinnosta.
Lorraine oli usein väärässä.
Purslane, kulta. Me jäämme tänne. Tämä on kotimme.
Mikäs siinä.
Luuli, että jakaisin tämän läävän vieraiden alkkisten kanssa.
Tehän olette alkoholisteja? -Mutta emme vieraita.
Me olimme hänen ystäviään, me välitimme hänestä.
Ja meille tämä läävä kelpaa.
Vaan ei sinunlaisellesi tytölle.
Nousen ylös nyt. Katso rauhassa, jos haluat.
Ihan sama minulle.
Olet varmaan nähnyt alastoman miehen ennenkin.
En noin vanhaa.
Tiedän, ettet ole mikään pulmunen.
Juttelin poikaystäväsi kanssa maalaisten Rivieralla.
Ei mikään neropatti.
Et tiedä mitään minusta.
Kohta tiedän, jos meistä tulee kämppiksiä.
Nähdään. Röökit ovat lopussa. Merkkini on tarjouksessa.
Kiva nähdä sinua taas, Purslane.
Ihan aikuisena.
Hän ei ole yleensä noin tyly. Lorrainen kuolema pelästytti.
Hän on oikeassa, en voi asua täällä.
Isoäitini puhui aina söpöstä pikku talosta -
jota Lorraine laitteli kuntoon minua varten.
Taisi johtua viinistä se puhe.
Ei se mitään. Ei tämä mikään yllätys ole.
Sairaala lähetti hänen tavaransa.
Hän olisi halunnut, että sinä saat nämä. Raahasi niitä aina mukanaan.
Hän rakasti kirjoja.
Voin viedä ne kirpputorille.
Minä autan sinua. -Ei tarvitse.
Olisin halunnut tulla hautajaisiin. En saanut sanaa ajoissa.
Hän on todella Lorrainen näköinen.
Muistan kun näin ekan kerran Lorrainen laulavan.
Se todella säväytti. -No...
Sinä elit vähän... vähän suojattua elämää.
Hopealusikka kurkussa.
Minusta hän oli todella kaunis. -Hän olikin.
Muuta?
Tiesitkö, että tuoksut kuin pariisitar keväällä?
Joo. Aiotteko te syödä? -Entä jos lakimies ottaa yhteyttä?
Testamentin mukaan saamme asua siellä vuoden.
Tiedätkö, miten tappava pariisittaren tuoksu keväisin on?
Ei niin tappava kuin louisianalaisen naisen, jota ei kiinnosta.
Munia ja pekonia kummallekin. -Juustoa puuroon, kulta.
Kiltti.
Olet häpeämätön.
Mikset nuku sängyssä? -Voi luoja.
Oltaisiin nukuttu vierekkäin.
Minua ei olisi haitannut. Oltaisiin käperrytty toisiimme.
Anna olla.
Miksi annoit hänelle tämän?
Se kertoo sopeutumattomista.
Näkymättömistä ihmisistä. Kaunis tarina.
Oletko lukenut sen?
Oletko koskaan lukenut kirjaa?
Lorraine ei tiennyt, että oli runoilija.
Minusta on kiva ruokkia inspiraatiota.
Lawson on kirjailija, ja hyvä sellainen.
Hän kirjoittaa kirjaa minusta. -Jännää.
Ensimmäinen luku : ""Nousin ylös, vedin perseet, sammuin."
Toinen luku: "Nousin ylös, join..." -Nokkelaa.
Olet lahjakas tyttö.
Mikä on minun huoneeni?
Tarvitsen majapaikan ja minulla on oikeus asua täällä.
Jään tänne, kunnes te saatte tarpeeksenne ja häivytte.
Me emme lähde ikinä! Älä luulekaan.
Hänen pitää saada Lorrainen huone. Me voidaan jakaa huone.
Hyvä on. -Oletko seonnut?
Parempi se kuin että hän saa tietää totuuden.
Ei hän sinua pitkään jaksa.
Ja valitat aina, että sängyssäsi on kylmä.
Olet liian laiha minulle.
Te taidatte pitää kirjoista. -Valtaosa on Bobbyn.
Englanninopettajan reviiriä. -Onko hän opettaja?
Hyvä olikin. -Oletko sinä oikeasti kirjailija?
Bobby on sitä mieltä. Laatikot olivat Lorrainen, joten...
Mitä?
Tunsin äitisi todella hyvin. -Kuinka hyvin?
Hänestä oli vaikea ottaa selkoa, mutta hänen sydämensä oli avoin.
Kuulemani mukaan se oli lähinnä kuin pyöröovi.
Purslane Hominy Will.
Mistä tiedät nimeni? -Tiedän paljon sinusta.
Äitisi ja minä olimme läheisiä ihan nuoresta asti.
Olin antamassa nimeäsikin. Äitisi mielestä olit kultainen -
joten sait nimesi keltaisista kukista ja maissista.
Tässä sinä olet.
Kaunis kultainen portulakka.
Portulakka on rikkaruoho.
Naapuri valisti minua, kun sotkin hänen tomaattipeltonsa.
Niin on voikukkakin.
Voi niillä silti toivoa.
Portulakka on lehtihankainen.
Se sulkeutuu kun aurinko laskee.
Kiitos.
Hittolainen... Olit ihan pieni, kun näin sinut viimeksi.
Olenko ainoa, joka ei muista minua Lorrainen kanssa?
Hän lauloi täällä kun olin sinun ikäisesi. Hän oli todella hyvä.
Olen pahoillani. -Älä suotta.
Otan papuja, riisiä ja oluen.
Asutko Bobbyn ja Lawsonin talossa? -Ei, asun Lorrainen talossa.
Menetkö kouluun? -Ei, olen tarjoilija.
Onko tarvetta? -Ei, ollaan Earl-sedän kanssa kahden.
Tietävätkö he, ettet käy koulua?
Se on melkein yhtä paha kuin narahtaa viinasta ja tupakasta.
Hän on Lorrainen tytär Pursy. Hän asuu meillä vähän aikaa.
Tule lähemmäs. -Onpa sinusta tullut kaunis.
Ole kuin kotonasi, kulta.
Olen Ruthie ja hän on Ray, miesystäväni jo 26 vuotta.
Istu ja ota iisisti, kulta. Ota olut.
Löytyikö mitään? -Täytin joitain hakemuksia.
Asuuko tuo tytönhupakko teillä? Hupakko tosiaan.
Muistan, millaisia misumagneetteja te joskus olitte.
Kumpi teistä kuorsaa kuin veturi?
Bobby.
Telkkarissa sanottiin, että kuorsauksesta pääsee eroon -
jos viiltää kurkun auki.
Minulla taitaa olla tarina teille herroille.
Liikuin pienenä itseäni pari vuotta vanhempien poikien kanssa.
Yhtenä kesänä kun olin 10- tai 11-vuotias -
me teimme kaikkea sellaista, mitä pojat Alabamassa tekivät.
Kalastettiin, pelattiin palloa, uitiin -
ja tapeltiin.
Viattomien lastenleikkien ohella -
puhuttiin paljon ihmeellisestä, salaperäisestä jutusta -
nimeltä "tussu". En ihan tiennyt, mitä se tarkoitti -
mutta varmaan jotain hienoa, kun siitä niin kovasti puhuttiin.
Aina kuiskaten. Kävelin pelloilla ja hoin itsekseni :
"Tussu, tussu, tussu."
Eräänä päivänä kun pelasimme pellolla palloa -
Leroy Tuberville ajoi siihen.
Leroy oli maineikas nuorisorikollinen, 12-vuotias.
Hänellä oli jo leveät hartiat ja tupakantahrimat sormet.
Leroy pysähtyi huolettomasti kolmospesälle -
otti jotain taskustaan ja alkoi heitellä sitä ilmaan.
Hän oli kylmän rauhallinen
ja se salaperäinen aarre lensi ylös ja alas.
Lopulta minun oli pakko kysyä : ""Mikä se on, Leroy? "
Kaikki olivat ihan hiljaa -
ja Leroy katsoi minuun, hymyili leveästi ja sanoi :
"Pala tussua, Long. Ikioma palani."
Menin ihan tulipunaiseksi ja pulssini kävi hurjana.
Siinä hän heitteli palaa täydellisestä tytöstä ilmaan.
Katsoin häntä ja tiesin nähneeni Jumalan ensimmäistä kertaa.
Halusin hänet itselleni.
Mutta Leroy laittoi aarteensa hampaidensa väliin, otti pyöränsä -
ja ajoi tiehensä, jättäen meidät pölyyn ja himon valtaan.
Sen piinan huumassa, kymmenvuotiaana -
omistin loppuelämäni -
Iöytääkseni oman pikku palani rakkautta ja ihmettä -
joka kulkisi aina mukanani.
Lähden kotiin.
Floridaan?
Varo vain. ""Me emme voi repiä sivuakaan elämästämme -
mutta voimme heittää koko kirjan tuleen."
George Sand. -Luulin, että se olisi vaikea.
En halua valehdella hänelle.
Mitä tuollainen teinipimu tekee tällä talolla?
Hän sanoi itse tätä lääväksi. Hänen on parempi ilman tätä.
Kaikki muuttuu, kun myyt kirjasi.
Lähdemme Pariisiin, juomme -61 Latouria ja rustaamme runoja.
Niin, kaikki muuttuu täydelliseksi.
"Me kuolemme vain kerran. Ja pitkäksi aikaa."
Molière.
Hän tuli, kulta.
Huolehdin hänestä paremmin tällä kertaa.
Nähdään huomenna, kulta.
Äitisi kävi usein täällä.
Miksi puhut niin paljon hänestä?
Koska kaipaan häntä, kai.
Olitko rakastunut häneen?
Me kaikki rakastimme häntä.
Hän sai yhteyden ihmisiin, tiedäthän. -En tiedä.
Isoäiti varoitti, että Lorraine tulisi aina olemaan itsekäs.
Kertoi lopulta minulle isästäni.
Kertoiko? -Joku saksofonisti Memphisistä.
Yhden yön juttu.
Isoäiti uskoi, että olisin yksin hänen kuoltuaan.
Hän oli oikeassa. Isoäidin kuoltua en kuullut Lorrainesta.
En ikinä kuullut hänen laulavan. -Äitisi rakasti sinua.
Olit hänelle kaikki kaikessa.
Hän tykkäsi istua siinä, missä sinä nyt istut. Kirjoitti aina.
Sanoi sitä "elämän puuksi"". -Kornia.
Väärä kodinkone.
Pään pitää olla uunissa, jos meinaa tappaa itsensä.
Olet touhukas tänä aamuna.
Bobby? Tule katsomaan, mitä Pursy on tehnyt.
Älä huuda.
Näen, mitä hän ei ole tehnyt. Lähtenyt tiehensä.
Hän ei lähde mihinkään.
Te olette hieno näky.
Huomenta vaan teillekin.
Kuulin, ettet käy koulua. Hyppäsitkö yhden luokan yli?
Muutaman. Luokat 10, 11 ja 12. Haittaako?
Me asumme luuserin kanssa!
Paraskin puhuja! Minä sentään elätän itseni.
Kunhan et häiritse Lawsonin keskittymistä täällä -
minulle on ihan sama, mitä teet.
Työt odottavat.
Aiotko kohdella häntä noin? -Haluatko, että hän jää tänne?
Jos autamme hänet alkuun, hän ehkä muuttaa pois.
Sinä haluat vain auttaa hänet noista tiukoista pöksyistä.
Unohda. -Unohdettu on.
New Orleansin kesä hukkuu kosteaan pysähtyneisyyteen.
Pelataan korttia. -Etkö näe, että meillä on jotain kesken?
Lorrainen talo kutistui ja seinät lähenivät toisiaan.
Mitä hittoa täällä tapahtuu?
Pois se musiikki, tyttö. Etkö näe, että hän tekee töitä?
Kauanko aiot istua täällä polttamassa röökirahojamme?
Lawson sanoi, että se on ok.
Lawson polttaa punaisia, minä vihreitä.
Et saa polttaa vihreitä, ne ovat Bobbyn. Onko selvä?
Mitä paskaa sinä oikein juot? Kamala haju.
Olutta ja tomaattimehua. Mestareiden aamiainen.
Mestarisekopäiden, ehkä.
Alan saada tarpeekseni tuosta asenteesta.
Olen talon vanhin mies. Sinun pitää kunnioittaa minua.
Olemme olleet kärsivällisiä Lorrainen vuoksi -
mutta et voi loputtomiin käyttää meitä hyväksesi.
""Tee työtä kuin eläisit sata vuotta ja rukoile kuin kuolisit huomenna."
Mitä? -Ben Franklin.
Hänen suustaan se ehkä merkitsi jotain. Minä olen etsinyt töitä.
Mitä muuta sinä teet kuin puhut siitä miten viisas joskus olit?
Olen opettaja, trubaduuri, runoilija. Meidän elämämme ei kuulu sinulle.
Hoida sinä oma osuutesi. -Mitä sinä itse teet?
Te asutte ilmaiseksi talossani. -Tämä on meidän talo!
Hoitelihan Lorrainekin pokia. Kuten useimmat narkkarit.
Voi helvetti! Etkö yhtään kunnioita vainajia?
Hän oli äitisi, Pursy.
Et sinäkään ole mikään pulmunen.
Vai oletko, pikku Purslane?
Oletko ikinä ollut kahden miehen kanssa yhtä aikaa?
Sillä saisi paljon röökiä tänne.
Haista paska!
Sinä olet vanhin mies, vai? Aikuinen?
Minä olen vasta tyttö. Etkö tajua sitä?
En jaksa enää kuulla näitä juttuja kuolleesta Lorraine-parasta.
Kuka sinua kunnioittaa?
Vaimo, joka älysi lähteä vai lapset, joita et koskaan näe?
Mitä minä sanoin?
Voi luoja!
Tiedän, mitä te ajattelette minusta.
Koulu tuntui ajanhukalta. -Sitä se ei ole.
Tiedän. En ole ihan tyhmä.
Haluaisin olla normaali, mutta elämäni ei ole sitä.
Millaista elämäsi sitten on? Mitä sinä haluaisit?
Jos voisin tehdä ihan mitä haluan?
Lupaatko, ettet naura? -En voi luvata mitään.
Haluaisin sairaalaan töihin.
Röntgenhoitajaksi tai jotain.
Sopiiko kysyä miksi? -En osaa sanoa.
Luut näyttävät kivoilta röntgenkuvissa.
Ne ovat kuin muotokuvia, mutta sisäpuolelta.
Tiedän, että se kuulostaa ihan tyhmältä.
Ei se ole tyhmää.
Haloo?
Haloo? Onko siellä ketään?
Anteeksi, unohdan aina, että talossa on nainen.
Onko hänestä kuulunut mitään? -Minulla on kerrottavaa.
Oletko huolissasi hänestä?
Mitä aiot tehdä tänään?
Ajattelin mennä ranskalais- kortteliin ja etsiä töitä.
Näytänkö sinulle paikkoja?
Joo.
Soita ensi viikolla. -Kiitos.
No? -Ehkä, mutta se on osapäivätyö.
Et tarvitse kokopäivätyötä. -Haluan pois Bobbyn luota.
Ehkä minä voin auttaa sinut röntgenkuvien pariin.
Sinä voisit käydä koulun loppuun. -Ja mennä sitten Harvardiin.
Ehkä.
Sinä syöt epäterveellisesti. -Sinä juot liikaa.
Saanko joskus lukea kirjasi? -Valtaosa päätyy roskikseen.
Kauanko olet kirjoittanut sitä? -Liian kauan enkä tarpeeksi kauan.
Valmistuitko sinä yliopistosta? -Kyllä.
Ja pääsin Bobby Longin assistentiksi.
Miksi te jätitte sen yliopiston?
Pitkä tarina. Siihen oli monta syytä.
Sano yksi.
Tapahtui paljon ja äkkiä...
New Orleans vaikutti silloin romanttiselta kaupungilta.
Onko se romanttinen?
Sillä on hetkensä.
Auttaisitko todella minua käymään koulun loppuun? Auttaisin.
Miksi? -Ei ole muutakaan tekemistä.
Voisitko olla juomatta noin paljon?
Miksi?
Kun ei ole muutakaan tekemistä.
Okei.
Missä se paskiainen on?
Varmaan jossain baarissa valittamassa, ettei kukaan ymmärrä.
Älä sinä huolehdi Bobbysta kaiken aikaa.
Ei hän huolehdikaan. Meillä oli kiva päivä, vai mitä?
Joo.
Tule, kulta. Mennään kotiin.
Nähdään kotona.
Teillä mahtaa olla ahdasta. Sinulla ei ole työrauhaa.
Voisit asua minun luonani.
Mieti sitä.
Olen kotona. Ettekö ole iloisia, kun tulin taas?
Ei. -Olisit voinut soittaa.
Kysykää, mitä toin teille.
Biloxi?
Videopokeria ja peliautomaatteja? Missä autoni on?
Myin sen. Laita jotain musiikkia soimaan, juhlitaan.
Mitä sinä teit? -Me emme tarvitse autoa.
Tämä on single malt viskiä. -Paljonko sait siitä?
300 taalaa. -Myitkö autoni 300 dollarilla?
Oletko seonnut? -Rauhoitu.
Muista, että kasvoni ovat jo hajalla.
Minulla ei ollut rahaa. -Koska shekkisi on täällä.
Ja tämä, asianajajalta. Aika kertoa hänelle totuus.
Mitä vittua sinä teet? -Viisi minuuttia.
Sitten voit tehdä, mitä haluat.
Onpa täällä nykyään hienoa.
Olisin tuhonnut telkkarin aikoja sitten -
jos olisin tiennyt, että alat lukea Steinbeckia.
Minulla on kerrottavaa teille. Tule istumaan.
Älä sure sitä romua vaan tule tänne istumaan.
Seison mieluummin.
Okei, sulkekaa silmänne. Sulje silmäsi, hyvä mies.
Ei huvita. -Tottele nyt, Lawson.
Voit avata silmäsi, kulta. Kiitos ihanan opettajan
jonka sydän kerran sykki Bobby Longille:
"Purslane Hominy Will on suorittanut 11. Iuokan -
ja siirtyy 12. Iuokalle."
""Miksi olemme maan päällä, ellemme kasvaaksemme? "
Robert Browning. Häneen törmäät takuuvarmasti koulussa.
Onko tämä sinun tapasi pyytää anteeksi vai yritätkö vain nokittaa?
Suuri ajattelija.
Totta kai hän ottaa kieliä. Haluat varmasti oppia ranskaa.
Hän ei voi ottaa ranskan alkeita viimeisellä luokalla.
Meillä on kirjallisuutta, Euroopan historiaa, maantiedettä, psykkaa...
Taiteet? -Musiikkia.
Ei käy.
-Kaikki on jo sovittu.
Tiedätkö, mitä olen tehnyt eteesi?
Minun eteeni? Mitä sinä siitä kostut?
Saan sinut ulos talosta.
Sitä minäkin. -Kuuntele.
Sanoit jotain, mikä pisti korvaan. Sanoit: ""Olen vain tyttö."
Olen ehkä ollut vähän ankara, mutta sinähän olet vasta lapsi.
Kuten ne oppilaat, joita opetin vuosia sitten.
Tiedän, että olemme varmaan mielestäsi kamalia -
mutta meillä on jotain tarjottavaa. Pakko olla.
Ja olemme sen äidillesi velkaa.
Vaikea uskoa, mutta mekin olimme joskus viattomia lapsia.
Olet uskomaton tapaus.
Miksi luulet, että minusta on siihen?
Me tunnemme Jumalan ja Hän meidät.
Ja Hän ja Lorraine toivat sinut tänne syystä.
Koulu alkaa kuukauden päästä. Se voi olla kivaa.
Älä liioittele. -Kuuntele, kulta.
Tuo on äitisi laulu.
Kaunis.
Hän olisi tosi ylpeä sinusta.
Seuraava pysäkki: New Orleansin kirjasto.
Mitä pidät kasvoistani?
Näetkö poskeni? Se on murtunut, mutta liikkuu.
Miten se tapahtui?
"" Älä ikinä tappele reilusti vieraan kanssa." Arthur Miller.
Hävisitkö tappelussa?
Hävisin paljon enemmän.
Tekeekö se minusta ruman näköisen?
Minusta olet silti komea.
Olettepa te herttaisia.
Harrastatteko te seksiä?
Mennään, Dr. Ruth. -Ei siinä mitään.
Seksi on hieno asia. Mutta olkaa kilttejä toisillenne.
Ja olkaa nuoria niin pitkään kuin voitte. Nuoruus on katoavaista.
Aloitetaan muistamisesta. -Pysytään Sokrateen metodeissa.
Niinkö? Kuka tässä on Platon ja kuka Sokrates?
Antaa olla. -Sinä olet Sokrates.
Sinä olet opettaja. -Jo vain.
Olkaa nyt hiljaa! Eihän tässä vittu opi mitään.
Kielenkäyttösi on karmeaa.
Istu kunnolla, Purslane.
Miksen saa lukea sängyssä? Tämä tuoli on epämukava.
Niin pitääkin tai nukahdat. Se on vain paha tapa.
Puhutko sinä pahoista tavoista? -Älä vittuile opettajalle.
Mikä on Nebraskan rooli amerikkalaisessa kirjallisuudessa?
Eikö pitäisi lukea maantiedettä? -Tämä on tärkeämpää.
Älä vitkastele. -Ei ole vitkastelukorttia.
Olet parantumaton.
""Vitkastella : Raahata persettään niin hitaasti -
että varmistaa paikkansa luuserina."
Ketä sinä sanot luuseriksi?
No niin.
Nebraska, suositun naiskirjailijan Willa Catherin synnyinosavaltio.
Missouri : Mark Twain alias Samuel Clemens syntyi siellä.
Kansas: William Burroughs vietti siellä viimeiset vuotensa. Lopeta!
Burroughs tuskin kuuluu katolisen koulun ohjelmaan.
Pitäisi kuulua.
Saisiko vanha kamu drinkin? -Ei ole mehua.
Mitä tuossa lasissa sitten on?
Se ei haise miltään. -Kaada vodkaa sekaan.
Meidän pitää lopettaa. Lupasin Pursylle. Meistä ei ole mihinkään.
Koska sinä lopetit?
19 tuntia sitten, kun kuulustelimme häntä.
Saitko nukuttua? -En.
Hänellä ei ole kiire, eikä meilläkään -
joten jos haluat lopettaa, tee se vähitellen. Usko pois.
"Jos vie pullon, lähtee henkikin."
Miksi sinä täällä makaat?
Ajattelin antaa Lawsonin olla itsekseen makuuhuoneessa.
Tule istumaan.
Olet nätti tänään, Purslane.
Kukaan ei enää käytä sitä nimeä, mutta kiitos.
Osaatko mennä sinne?
Tiedän, missä se on. Pitäisi varmaan lähteä.
Jännittääkö?
Ei.
Joo.
Mennäänkö yhdessä ratikalla? -Kyllä minä pärjään.
Hyvin se menee.
Autamme läksyjen kanssa, kun tulet koulusta kotiin.
Sinä olet tosiaan pihalla. Minä ja läksyt samassa lauseessa!
Pian samassa lauseessa on sinä ja myöhästyt, joten...
Tuleeko hän suoraan kotiin? -Toki.
Ihanien keski-ikäisten kämppistensä luo.
Hän ei ole helppo tapaus. Kiduttaa minua sillä melullaan.
Hänen pitäisi tietää, että kaikki kunnon musiikki on vinyylillä.
Minun lapseni tiesivät sen. Opetin sen heille.
Olin heidän isänsä.
Olet edelleen.
Jonain päivänä he ymmärtävät.
Kun saat kirjasi valmiiksi.
Lapseni eivät edes tunne minua.
Voisimmeko tehdä jotain muuta? -Mitä?
En tiedä, mennä vaikka kalaan. -Et sinä osaa kalastaa.
Ehkä pitäisi aloittaa... jotain.
Sinun pitäisi työstää sitä pahuksen kirjaasi.
En tiedä, miten tarina päättyy.
Shakki ja matti. Mennään jonnekin, masennun meistä.
Haluan sanoa jotain elämästä -
koska tutkimaton elämä ei ole...
Elämisen arvoista. -Purslane! Suojattimme palasi.
Kerro kaikki.
Miksi tulit näin aikaisin koulusta?
En kuulu sinne. Kiitos yrityksestä
mutta en mene sinne enää.
Tarvitsen työpaikan.
Voit olla viikonloput täällä töissä. -Ihan tosi?
Mutta vain jos käyt koulua. -Hyvä, Earl.
Syksy saapuu hitaasti New Orleansiin.
Ruoho pysyy vihreänä, mutta kuumuus hellittää vähän.
Pursy pärjäsi hyvin koulussa.
Hän oli yllättynyt siitä, me emme.
Talvi tuli ennen kuin tajusimme, että kesän valo oli himmennyt.
Vi ini kesti pidempään kuin päivä.
Se oli enemmän kuin kukaan osasi toivoakaan.
Miksei kukaan kertonut kreoleille, että Louisianassakin on talvi?
Heille olisi voinut kertoa uudesta keksinnöstä, lämmittimestä.
Missä vodka on? -Pyysit piilottamaan sen.
Minne piilotit sen? -En voi kertoa sinulle.
Mistä lähtien olet tehnyt, mitä käsken?
Bobby yrittää saada minut kertomaan, minne piilotin vodkan.
Nyt on sentään joulu. -Hyvä on, takaportaiden alla.
Eikö ole sinun vuorosi pyykätä? -Älä unohda huuhteluainetta.
Ethän sinä ole neitsyt vai oletko?
Joku voisi sanoa sinua iljettäväksi vanhaksi äijäksi.
Irstas vanha äijä, ei iljettävä.
Sinä olet nuori nuppu. Anna minun elää vaarallisesti.
Sinä et elä. -Elätkö sinä?
Minulla on lapsia. -Mikset koskaan tapaa heitä?
Hyvä kysymys. Mutta et vastannut minulle.
Yritän kerrankin olla vakava.
Haluaisin nähdä heitä.
Kaipaan heitä kamalasti.
Jos joku haluaa nähdä lapsiaan, hänen pitäisi saada nähdä heitä.
Entä sinä? Muistatko äitisi kun asuitte yhdessä?
En oikeastaan.
Yritin joskus muistaa hänet.
Edes jotain hänestä.
Äänen, tuoksun, mitä hyvänsä.
Mietin kuumeisesti ja toivoin, että minulla olisi jotain muistoja.
Sitten aloin itse keksiä niitä.
Kuinka hän laittoi luomiväriä ja puhui minulle peilin kautta.
Tai laittoi minulle täydellisiä juustoleipiä, ilman reunoja.
Minulla oli kaikenlaisia keksittyjä muistoja.
Lempparini oli se, kun hän otti minut keikalle mukaan -
ja istuin kivan miehen vieressä, jolta sain limua vaikka kuinka.